Szívvászonból vetettem ágyadat,
összegyűrted, selyem kell neked.
Szőttem hát azt, hogy legyen kedved
lelkem mellett látni álmodat.
De messzedobtad a selymet is.
Mivégre vetnék neked ágyat?
Ismeretlenné váltunk immár
egymásnak, nincsen kit szeretni.