Ma végre bevégezhetek… mert…
Élve temetek mindent, mi jó… szép…
remény, simítás, öröm, szó, ölelés…
A napsütés, fellegek, csillagtenger…
Ma mind-mind egy sírban fetreng!
Halott kezemmel kapartam a gödröt…
Fagyos ujjaim vájták a fekete börtön
falainak szűk gyilkos mélységét…
Tetszhalott tettem… érzés… kétség…
Kétségbeesés… merre vagy?
Miért hagyod?
Ki vagy?
Létezel?
Csak egy fantom…
Alak… egy történet „hőse”…
Létezek?
Teszt-halott… Lélegzek?
Megbuktam.
Temetek!!!
Sorra csalom a sírba,
mi az élőnek kedves…
Rendre lököm sírva
könyörgő múltam…
Már a sírban jajong…
Nincs kegyelem!…
Ma temetni jöttem!
Életem, mindenem, szép remény…
Napfény és holdvilág…
Mosoly, öröm, ragyogás…
Ma mindennek vége!
Görcsös hideg ujjaim rögöt markolnak…
Mászva tolom némán kiáltó szájukba
a fullasztó földet, mi eddig éltetett…
Most a porban leled végedet…
Nyomorult sírásó…
A fejfán nincs más:
Született, nevetett, szenvedett…
Temetett!
Önnön magát kaparta el…
Pedig nemrég még létezett…
Ennyi!
5 hozzászólás
Remélem, azért nem ástad túl mélyre mindezt! Nem kívánok horrornak "szemtanúja" lenni, de kívánom, hogy támadjon fel minél hamarabb a remény, az öröm, a mosolyod… addig is adok párat kölcsönbe. :)))
Kedves Falevél!
Nagyon kétségbeesett lehettél amikor ezt a verset írtad.Szebb napokat kívánok neked.
Barátsággal:Ági
Kedves Falevél!
Ma olvastalak "véletlenül". Minden szó után megremeg a szívem, átérzem, átélem soronként, gondolatonként. Többször indultam el temetni, eddig mindig visszafordultam.
Kérlek soha ne add fel önként a küzdelmet! Egyszer sem bántam meg, hogy visszafordultam.
De akkor, amikor támad pontosan ezt érzem. Mindig eszembe fognak jutni ezek a sorok, mikor újra támad. Köszönöm, hogy olvashattalak!
m.
Csaba, Ági, Mikike!
Köszönöm, hogy itt jártatok, olvastatok és bejegyzést hagytatok a "vendégkönyvben"!
Szeretettel: Falevél
Kedves Falevél!
Miért hullattad le leveleid, vagyis miért nem vagy még itt- Több versedbe bekukkantottam,
Nagyon érdekesek, és jók a verseid, mindegyik olyan ismétlős szavakkal s érdekesen születik.
Hol vagy, miért nem jössz mostanában közénk.
Gratulálok a verseidhez:
Szeretettel: Kata