Böngészés: élet
Fényporból alkottatunk Néhányunkba sorsot, másokba Életet csókolt a Mindenható…
Fekete pillangó szárítja szárnyát A langyos pocsolyában Lágy szellőre várva, Mely felröppenti…
Milyen szép ma a reggel… őszi eső csepegtet új álmokat, színes levelek hullanak, egymáshoz bújnak a fák alatt – megfáradtak,…
Egyszer lehull a lánc, már pattognak a rozsdás szemek. Minden pattanással több a levegőm, tüdőm tágul a szabadság illatától. Nyelvem…
Ó lélek mondd meddig bírod még, az érzések nyomasztó erejét? Tudni fogod majd, hol a megállj – azt, hogy nincsen…
A macskaköves tér nagy forgatagában egy szaxofon melódiája hallatszik, az életre kelt akkordok oly csodásan mesélik… amint a nyugvó nap…
Csupa közhelyek jutnak eszembe, mert semmi sem változik. Az ég kék, de fekete felhők jönnek szembe, a fű (néha még)…
Azt mondják, csúf az este, az elmúlás tükörképe. Lehangoló, sötét, ismét egy nappal öregebbek lettünk, fogy az idő, egyszer csak…
Mihelyt leszállt az est selymes, fekete köpenye, az épületek szeme kíváncsian csillogott. Egy vakmerő szellő hajtincsemmel játszadozott, amint talpam érintette…
Hegyen, völgyön hét határon, hajlik a nád, vékony száron. Kesze, – kusza utamat járom, fúj a szél de mégsem fázom.…